Vlakem napříč Amerikou od západu na východ
23.06.2009 07:00 Reportáž
Velkou výhodou vlaku v Americe je to, že vede po původních trasách, které jsou sice klikaté, ale zato v bezprostřední blízkosti přírodních krás. V kombinaci s pohodlným panoramatickým vyhlídkovým vozem je to bezkonkurenčně nejlepší způsob, jak poznávat krajinu i během cesty. Výhledy z auta nebo autobusu jedoucího po izolované dálnici se s tím nedají srovnávat. Neposkytují totiž tak dokonalý vizuální zážitek, o pohodlí ani nemluvě.
Projet Ameriku od západu na východ se nám, mladým studentům, zdálo jako zajímavý a dobrodružný nápad. To, že je možné takovou cestu uskutečnit vlakem, bylo pro nás velmi příjemným překvapením... Po více než dvanáctihodinovém letu přistáváme v San Francisku. Cítíme se dost unavení, a proto zůstáváme v cenově přívětivém hotelu přímo na letišti.
Symbol západního pobřeží
Ráno naše první kroky na západním pobřeží USA vedou k dokům Pier 39. Tady můžete vidět a hlavně slyšet partu hlučných tuleňů. Tato chráněná zvířata patří mezi největší atrakce San Franciska. Pro ty, které víc než fauna zajímá technika, je nedaleko od Pier 39 ukotvená ponorka a bojová loď amerického námořnictva. Z těchto míst je zároveň dokonalý výhled na legendární věznici Alcatraz či Angel Island. My se od Pier 39 vydáváme pěšky k symbolu západního pobřeží. V dálce se z mlhy rýsuje slavný most Golden Gate Bridge.
Amerika vlakem
Golden Gate Bridge, Alcatraz, Chinatown, Cable Cars, Union Square, Fisherman's Harf -v San Francisku je dostatek turistických zajímavostí i na měsíční pobyt. My ale tolik času nemáme, a tak po dvou dnech přemýšlíme, jak se dostaneme do New Yorku (odkud máme rezervovanou zpáteční letenku). Většina lidí je přesvědčena, že v USA se dá cestovat jen autem, v extrémních případech autobusem. Auto si pronajímat nechceme, a tak míříme na hlavní autobusovou stanici. Nevábné prostory a nepříjemný personál nás natolik zaskočil, že jsme na chvíli museli dát zapravdu těm, co nás od cestování po Americe veřejnou dopravou odrazovali.
Původní „autobusový" plán se nám přestává zamlouvat a po cestě do hotelu vzpomínáme na naše „interrailové" výlety po Evropě. Rozhodli jsme se zjistit, jestli přes San Francisko nevede náhodou nějaká železnice. Železniční dráha přes „Frisco" skutečně nevede, ale příjemným překvapením je vlakové nádraží v blízkém Oaklandu. Prodejna vlakových lístků je na rozdíl od autobusové stanice čistá, personál vlídný a ceny přijatelné. Po krátké úvaze si kupujeme US RailPass (obdoba evropského Interrail) - třítýdenní s platností po celém území Spojených států.
Na druhý den už nastupujeme do vlakové soupravy americké společnosti Amtrak. Vozy jsou na evropské poměry velmi rozměrné a prostorné. Sedačky jsou čisté, pohodlné s komfortními opěrkami na nohy. Velká okna umocňují vizuální zážitek a my se cítíme jako v kině na přírodopisném filmu.
Vystupujeme v městečku Merced, kde už čeká autobusový spoj přímo do Yosemitského národního parku. Řidič převlečený za kovboje celou cestu trousí jednu historku za druhou, některé vtipné, některé méně, ale všechny poučné. Ubytujeme se v celtové chatce, ale potraviny musíme povinně zamknout do tzv. bear lockers, abychom se vyhnuli noční návštěvě mlsného krále amerických hor - grizzlyho. Večer se ještě stihneme projet na kolech k jezeru Mirror Lake, kde při stmívání pozorujeme probouzející se medvídky mývaly.
Noc je nad naše očekávání klidná, velký medvěd nás nenavštívil. Hned ráno vyrážíme na tůru na Glacier Point. Procházíme kolem El Captain, což je jedna z nejnáročnějších horolezeckých stěn světa. Místní rangeři neustále opakují, že nejsme v Disneylandu a že je tady spousta divé zvěře. S respektem si vybíráme „pouze" středně dlouhou trasu. Při sestupu procházíme kolem mohutných sekvojí a užíváme si výhled na Half Dome - symbol Yosemitského národního parku. Trasa je dobře značená, medvědi a pumy se nám vyhýbají, a tak se šťastně vracíme do tábora.
Coloradské červené skály
Ráno jsme si dali ještě krátkou rozlučkovou procházku v lese a na oběd už odjíždíme do hlavního města Kalifornie. V Sacramentu, uprostřed starých dřevěných domů, se cítíme jako komparzisté z amerického westernu. Večeříme v blízkosti rezidence guvernéra Schwarzeneggera.
Další den už pokračujeme dále na východ legendárním expresem California Zephyr. Vybíráme si horní poschodí v blízkosti vlakové restaurace. Usadíme se a kocháme se krásami kalifornských hor a lesů. Za pohled určitě stojí i západ slunce nad Nevadskou pouští.
Ráno nás budí vůně čerstvé kávy, projíždíme přes Utah. Za chvíli na nás čekají výhledy na červené skály, které daly jméno státu Colorado. Malá rázovitá obec Glenwood Springs nás vítá vydatným deštěm. V místním penzionu nás hostí Polka, která má sice ráda Čechoslováky, ale nesleví jim ani cent.
Následující den máme v plánu navštívit asi nejznámější horské středisko v USA, Aspen. Během jízdy lanovkou se bavíme pohledem na dešťové kapky, které se plynule mění ve sněhové vločky. V horské chatě na vrcholu se občerstvíme a hltáme nádhernou scenérii coloradských hor.
Směrem na severovýchod
Po dvou dnech v coloradských horách opět nastupujeme do známého expresu California Zephyr a pokračujeme dále směr východní pobřeží. Čekání na vlak si krátíme návštěvou muzea vlakové dopravy, které se nachází přímo na železniční stanici. Ve vlaku je opět zábava. Neuvěřitelné pohledy na kaňon nás zaměstnávají natolik, že nemůžeme odtrhnout zrak a téměř pořád fotíme. Západem slunce celé představení končí, dáváme si pivo a usínáme.
Po probuzení na pohodlných lůžkách zjišťujeme, že ráz krajiny se viditelně změnil. Všude kolem se rozlévá nekonečná rovina. Nejúchvatnější je asi přejezd přes mohutnou řeku Mississippi. Odpoledne vlak pomalu vjíždí do Chicaga, kde končí svoji 2438mílovou pouť. Večerní prohlídku města s mafiánsko-průmyslovou nálepkou zakončíme drinkem na 96. poschodí známého mrakodrapu Hancook Center.
Celý další den nasáváme atmosféru Chicaga - Grand Park, Navy Pier, Sears Towers, Magnificient Mile - neschází ani okružní informační plavba kolem Chicaga. V pozdních hodinách nastupujeme do expresu Capitol Limited. Je před námi poslední noční přesun a my se spokojeně ukládáme ke spánku.
Projíždíme průmyslovou krajinou amerického východu. Vlak stojí v Clevelandu a Pittsburgu, ale my vystupujeme až na konečné v hlavním městě USA. Union Station je jedna z nejkrásnějších budov ve městě. Ubytujeme se u naší kamarádky Sharon a na večeři si dáváme pravý americký steak s pravým evropským pivem.
Vyrážíme do ulic hlavního města USA. Washington, D. C. (District of Columbia), kde se běžně prochází politická smetánka světa. Naši pozornost strhává zejména do oblak se tyčící lesklý mramorový obelisk a jeho dokonalý odraz v přilehlém jezírku. Procházka pokračuje směrem k monumentům amerických prezidentů George Washingtona a Abrahama Lincolna. Po cestě k Bílému domu se kocháme pohledem na Capitol, sídlo amerického Senátu a Kongresu.
Muzea ve Washingtonu patří k nejlepším a mají celoročně bezplatný vstup. My toho maximálně využíváme a absolvujeme prohlídku leteckého a vesmírného muzea, přírodně-historického muzea, National Geographic a stíháme i botanickou zahradu. Po dvou dnech se loučíme se Sharon a nastupujeme na náš poslední vlak z Washingtonu, D. C., do New York City. Triumfálně zapíjíme konec naší transkontinentální cesty od oceánu k oceánu.
O vlacích Amtrak
Amtrak je společnost pro osobní dopravu, jejíž vlaky putují napříč celým severoamerickým kontinentem. Jméno Amtrak je kombinací slov American a track. Společnost, jejíž vlastníkem byl stát, vznikla v roce 1971. V současnosti je provozována s podporou federálních dotací.
Amtrak umožňuje způsob cestování, kterým se podíváte i na místa, která jsou po silnici nedostupná. Většina tratí vede po původních trasách vybudovaných v devatenáctém století. Americké vlaky jsou velmi komfortní, nejde však o okázalý luxus Orient Expressu. Ceny jsou přijatelné, a tak podle našeho názoru vlaky představují nejlepší alternativu pro ty, kteří chtějí cestovat a poznat USA. Jednotlivci, páry na svatební cestě, skupinky, rodiny s dětmi... americké vlaky jsou skutečně pro všechny cestovatele, kteří chtějí poznat Ameriku a prožít romantiku v pohodlí komfortních vlakových vozů.
Vlaky jsou velmi prostorné a většinou mají následující zařízení: ubytovací vozy (kupé s vlastním sociálním zařízením a kupé se sociálním zařízením v blízkosti kupé na chodbě), restaurační vůz, barový salonní vůz, panoramatický vyhlídkový vůz s barovým oddílem, dvouposchoďové velkoprostorové vozy s nastavitelnými sedadly. Ubytovací kupé jsou buď pro dvě osoby nebo tzv. rodinné pro čtyři osoby. Cestující v ubytovacích vozech mají zabezpečenu bezplatnou stravu (teplá i studená) během celé jízdy.
Několik důžetitých informací: |
O expresu California Zephyr Legendární expres jezdí denně z Emeryville v Kalifornii do Chicaga v Illinois. Cesta dlouhá 2438 míl (cca 4070 km) trvá 51 hodin a 20 minut. O expresu Capitol Limited Vlak jezdí denně z Chicaga v Illinois do Washingtonu, D.C..Cesta dlouhá 781 mil (cca 1300 km) trvá 18 hodin. Vlaky mezi Washingtonem, D. C., a New Yorkem Města mají výborné vlakové spojení. Cesta dlouhá 225 miíl (cca 375 km) trvá obyčejným vlakem približně 3,5 hodiny. Víc informací o cestování vlakem po USA včetně dalších fotek a popisu nejlepších tras najdete ZDE. |
Foto: autor
Diskuse
Diskuze u článků starších půl roku z důvodu neaktuálnosti již nezobrazujeme. Vaše redakce.